LAUL JUUSTU HINGEST
MUUSIKALINE FANTAASIA IVAN KRÕLOVI VALMILE "VARES JA REBANE"
Kui palju kordi maailm näinud,
et meelitus on jõle, alatu.
Kuid paremaks ei ole läinud.
Südametes meelitaja leiab
nurga alati.
Kord varesele jumal
saatis
tüki
juustu.
Siis kuuseoksal kõrgel õdusalt
end einestama seadis mõnusalt.
Ja seal mõtiskles.
Ja juustu
noka vahel hoidis.
Kuid rebane, oh häda, joostes teda leidis!
Äkki
juustu hing
peatas rebase.
Näeb juustu rebane
ja vangistab ta see.
Puu juurde petis kikivarvul hiilib nii:
saba võnkleb, vareselt ei pööra pilkugi.
Ja räägib
magusalt, kui hingega:
"Kullake,
kui kaunis sa!
Kui ilus kael,
ja silmad veel!
Ei seda kirjeldada suuda keel!
Kui kaunid suled!
Mis ninake!
Ja küllap ingli kombel kostab
hääleke!
Sa laula, ära häbene,
sest õde, on ju tõsi see:
kui su ilule ka
vastab
hääletoon,
on sinu linnuriigi
kuninganna troon!"
Pea varesel sest kiidukõnest ringi käis
ja õnnest tal hing kurku tõusis:
nii meeldiv talle kõik see kõne näis.
Vares
noka avas -
kraaksatas kuis jõudis.
Juust
kukkus.
Koos sellega
läks petis ka.
Jutustas Pastella